Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Efter sju år då jag seglat uppå haven
Ska jag nu av de sju haven ta farväl
Jag har fäst sju år av hopp på den där staden
Som nu syns vid horisonten
Hör, den kallar på min själ
Land i sikte!
Sliten är min rock Och skamfilad min kappsäck
Mina kängor läcker mer för varje steg
Förlåt!
Tar mig själv i kragen, Trots att det känns otäckt
För om allt ska gå ihop Så krävs det både list och kneg
Min choklad ska visa vägen till min lycka
Jag har kämpat med recepten som besatt
Lycka till, Willy!
Jag har tolv silverdaler i min ficka
Ajöss, kocken!
Och en dröm i min hatt
Här finns kända restauranger på var gata
Som Brandinos och så La Parisienne
Restaurangkarta, herrn?
Och man hittar dem på denna lilla karta
Och mitt dussin silverdaler Är nu tio, känn på den
Vilka råvaror - man sig om munnen slickar
Tre daler.
Trots att priset är så högt Att man får fnatt
Pajar man, pröjsar man.
Jag har... Fem, sex, sju...
...Sex silverdaler i min ficka
Och en dröm i min hatt
- Rockborstning, herrn? - Nej, tack.
- Rakvatten? - Nej, låt mig vara ifred.
Åh titta, Galleri Gourmet
Det ville vi ju alltid se
Det är som du sa, mamma.
En plats så unik
Vart man sig än vänder Finns en känd chokladbutik
Är det här den dörren Som vårt namn ska smycka?
Kommer drömmen att besannas eller spricka?
Allt jag har är choklad som skapar lycka
Och en dröm
I min hatt
Ja!
WONKAS INVIGNING
Inget dagdrömmeri.
UTHYRES
Vem som helst Ska kunna lyckas här i staden
Med talang och mycket slit, Det visste jag
Men jag visste inget om svårighetsgraden
I att få ett dussin mynt Att räcka längre än en dag
- Kan ni skänka en slant till en sovplats? - Självklart.
- Här. Ta allt ni behöver. - Tack!
Jag har en silverdaler i min ficka
Och en dröm i min hatt
Så där, ja. Dags för en liten sängfösare.
Oj då...
Hej, jycken. Nej, sluta.
Stick! Sluta! Schas, schas!
Loss! Sitt!
Du får ursäkta Fluffe. Han verkar vara ovanligt intresserad av era ben.
Det måste vara byxorna. En gåva från en brevbärare i Minsk.
Så måste det vara. Fluffe skulle helst jaga brevbärare hela dagarna om han fick.
Eller hur, gubben?
Ni tänker väl inte sova där?
Bara i natt. I morgon vid den här tiden tänker jag vara rik.
I morgon vid den här tiden har ni frusit till is.
Struntprat.
Det är kanske lite kallt för camping.
Men tyvärr har jag inte råd att betala för ett rum.
Åh, det var tråkigt att höra.
Men som tur är känner jag nån som kanske kan hjälpa er.
Jaså?
Där ligger det, herr Wonka. Hem, ljuva hem.
Bort med tassarna från dörren, byracka!
Om det är du, Blekare, är det bäst att du har min gin.
Nåt ännu bättre än gin, fru Skrubba.
En gäst.
Oj! Varför sa du inte det?
Kom in, herrn!
Välkommen till Skrubba och Blekares Gästgiveri och Tvättomat.
Känn er som hemma, tina upp er framför brasan. Gin?
Nudel! Lägg ner boken och ge gästen gin. Den stackarn är halvt ihjälfrusen.
Tack, fru Skrubba. Ni och er make är så vänliga.
"Make"? Han?
Make...
- Du skulle allt må då. - Nej.
Jag väntar på nån bra mycket bättre än den där bondlurken.
Botten upp!
Den var det drag i!
Rena motorbränslet. Vad kan jag hjälpa er med, ett rum?
Ja, men...
Herr Wonka är temporärt medellös.
- Åh nej, så trist! - Det stämmer tyvärr, fru Skrubba.
- Men... det kommer snart att förändras. - Jaså?
Jag är något av en trollkarl, uppfinnare och chokladmakare,
och tidigt i morgon på Galleri Gourmet tänker jag avslöja
min mest makalösa kreation hittills.
Förbered er på att förbluffas när jag presenterar...
En tekanna?
Nej, den gör man ju te i. Ett ögonblick...
De är till grytan.
Den är här nånstans.
Jag ser att ni är en uppfinningsrik man.
Då har vi nåt som passar er: Affärspaketet.
Det kostar en daler per natt, betala senast kl. 18.00 i morgon. Räcker det?
Det räcker mer än väl, fru Skrubba. Tack!
Det är det minsta jag kan göra för en främling i nöd.
Skriv på här, så är allt klart sen.
Javisst.
- Läs det finstilta. - Vadå?
Det var allt, Nudel!
- Vad sa flickan? - Vilken flicka?
Flickan. Det lät som "läs det finstilta" och det tycks finnas mycket...
Oj, oj...
Det bara fortsätter.
- Lyssna inte på Nudel. Hon är skadad. -"Skadad"?
- Föräldralöshetssyndrom. -"Föräldralöshetssyndrom"?
- Föräldralöshetssyndrom. - Föräldralöshetssyndrom...
Hon slängdes i tvättnedkastet och jag tog hand om henne av ren godhet.
Jag har gjort mitt allra bästa, men hon är misstänksam av naturen.
- Hon ser konspirationer i allt. - Stackars flicka.
Jag vet.
Det är de vanliga standardvillkoren, men läs gärna igenom allt om ni vill.
Jag ögnar igenom det.
- Nå, allt tycks vara i sin ordning. - Tycks det?
- Ja. - Hejsan.
Då är ni så välkommen till Skrubbas!
Här har vi affärssviten, herr Wonka. Himmelssäng och tvättställ plus tvål.
KOM FÖR EN KVÄLL, STANNA FÖR ALLTID!
- Och så mintpastill på kudden. - Fantastiskt!
Vilka vänliga människor.
Nudel!
- Hallå, Nudel! - Ja, fru Skrubba?
- Jag har letat efter dig. - Vad vill ni?
Lära dig en läxa, din bokmal!
- Vad har jag gjort? - Det vet du, din odåga!
- Åbäka dig inte! - Nej!
Om du lägger dig i en gång till, får du stanna i holken i en vecka. Uppfattat?
Ja, fru Skrubba. Jag är ledsen.
Det får jag verkligen hoppas.
Nu är det dags, mamma.
Damer och herrar vid Galleri Gourmet!
Jag heter Willy Wonka
och jag vill visa er nåt makalöst mumsigt, nåt underbart ätbart,
en unik munsbit vars like världen aldrig förr har skådat.
Så tysta upp och hör ner.
Nej, stryk det. Tvärtom.
Jag presenterar: Svävpralinen.
I en djungel österut
Finns nåt ingen sett förut
En insekt som kan flaxa Tusen flax per minut
Den äter helst choklad Ja, hellre det än blad
Och söta ägg kan den sen lägga Ett ägg i var pralin, på rad
Ägget kläcks sen med en smäll
Den ropar, glad och snäll
"Otroligt, ett beboeligt, och fint chokladhotell!"
Den börjar flaxa men Se vad som händer sen
Jo, var konfekt blir flygobjekt
Och far mot himmelen
Det finns god choklad
Det finns bra choklad
Men bara Wonkas Får er snart att tappa hakorna
Varje tugga är en smakparad Kom och köp av Wonkas chokolad
På mitt ord, jag svär
Ni har aldrig smakat sånt här
Nej, ni har aldrig smakat sånt... här
Tack!
- Fröken Bon-Bon? - Ja, herr Sölstock.
- Ring polisen. - Det ska bli, herrn.
- Vem vill smaka en? - Det vill jag!
Herr Sölstock.
- Ursäkta... - Herr Kastvind.
Och herr Nosfiken.
En sån ära. Ända sedan jag var liten goss...
Vilket handslag!
Ett affärshandslag, herr Wonka. Det betyder att jag styr med järnhand.
Nå, låt oss nu få smaka en sån där så kallad Svävpralin.
Oj! Det är visst inte bara choklad.
Det är också...marshmallow.
Ja, utvunnen ur Kuddistans fluffiga sockerbetor.
Och kola.
- Men den är... - Saltad.
Med bitterljuva tårar från en rysk clown.
Och är det...? Det stämmer väl inte? Körsbär?
Plockade av handplockade körsbärsplockare i Japans kejsarträdgård.
Nå, herr Wonka, jag har varit i branschen mycket länge
och jag kan försäkra er om att av all choklad jag har smakat
är den här utan tvivel
den absolut, fullkomligt sämsta.
Oj! Där hör ni, mitt herrskap! En rekommendation av självaste...
"Den sämsta"?
Vi tre är bittra konkurrenter, men vi är överens om en sak:
God choklad ska vara enkel. Anspråkslös. Okonstlad.
Men den här, med allt sitt bjäfs och prål, är bara...
...konstig.
Så synd.
Tyckte ni att chokladen var konstig, lär ni ogilla det som sker härnäst.
Vad är det som händer?
Det är insekten. Den har tagit sig ur kokongen och flaxar hej vilt!
Mitt hår! Är det en insekt som gör det här?
Ja, men var inte oroliga, den är fullkomligt oskadd.
Om tjugo minuter tar den sig ut bakvägen.
- Hur sa? - Han menar att vi pruttar ut dem!
- Jag vet vad han menade! - Ni är inte klok!
- Vem vill ha choklad som man flyger av? - Ska vi ta reda på det?
Vem vill ha Svävpralin?
- Jag vill! - Det blir en daler. Tackar!
Tack så mycket!
En daler.
Tack, damen. Trevlig flygtur!
Titta, jag flyger!
Hur är utsikten där uppifrån?
Inte för högt, älskling!
Stick!
Seså, här finns det inget att se!
Bara en liten grupp människor som trotsar tyngdlagen. Grip dem, grabbar!
Det är själva idén med Svävpralinen.
- Vi har fått in klagomål gällande er. - Klagomål?
Att ni stör övrig handel här.
Jag måste be er flytta på er och jag måste konfiskera era intäkter.
- Hallå! Vad gör ni? - Pengarna går till sjuka barn eller nåt.
Jag är ledsen, herrn. Regler är regler.
Får jag behålla en daler, åtminstone? Jag måste betala för mitt rum.
Här.
Tack!
God afton, herr Wonka. Hur gick det?
Sämre än jag hoppats.
Så synd! Men tyvärr måste vi göra upp nu.
Jag har så att det räcker till rummet.
- Vi sa väl en daler? - För rummet, ja.
Men ni har ådragit er extrautgifter under er vistelse hos oss.
- Har jag? - Ja, det har ni.
Ni drack ett glas gin vid ankomsten.
Och om jag inte missminner mig tinade ni upp framför brasan.
- Det gjorde han, fru Skrubba. - Upptining kostar extra, förstår ni.
Och han tog trappan upp till rummet.
Trappavgiften grundas på stegantalet, är jag rädd. Upp och ner.
Säg mig nu, herr Wonka, har ni använt minibaren?
- Finns det minibar? - Minitvålbar.
- På tvättstället. - Lite, kanske.
Blekare vet att man inte rör minibaren, och han är född i rännstenen.
Lägg sen till madrasshyra, täcktariff och kuddkostnad så blir det...
...10 000 daler.
- Ni skojar? - Allt står i det finstilta.
- Jag har inte 10 000 daler. - Då har vi ett problem, herr Wonka.
Ni får jobba av skulden i tvätteriet, för en daler om dagen.
- 10 000 dagar blir... - 27 år...
- ...4 månader... - ...och 16 dagar.
- Ah! Ni måste vara herr Wonka. - Vem är ni?
Abakus Nuffra, auktoriserad revisor. Eller jag var det förr.
- Nu... - ...sköter han stället.
Gör som han säger, annars får ni med mig att göra. Klara Röhr, rörmokare.
- Det här är fröken Lottie Ring. - Hej...
Hon är tystlåten.
Och jag är Larry Garve! Komiker.
- Så de lurade er också? - Ja, tyvärr.
Vi behövde alla billig logi och läste aldrig det finstilta.
Ett ögonblicks dumhet följt av ändlös ånger.
Det låter som mitt tredje äktenskap!
Förlåt, jag gör så ofta.
- Ja. - Ofta.
- Jag var gift en gång. Det gick åt pipan. - Det måste finnas en utväg.
Vi har försökt. De har galler för fönstren och vakthund.
Och även om man tar sig ut är kontraktet vattentätt.
Var här vid uppropet, annars bussar Skrubba polisen på er
och debiterar er en tusing till.
Fortsätt jobba! Kom, herr Wonka!
Följ med mig.
Ni jobbar här inne, med tvålvatten.
Först ska varje lakan blötas Här i tunnan och sen stötas
Skrubb, skrubb
Och sen är det dags att mangla, Veva handtaget som skramlar
Skrubb, skrubb
Sen ska allting hängas opp Och torka nästan torrt
Skrubb, skrubb
Men sjunger vi vår sång Känns dagen mindre lång
Skrubb, skrubb
Fast den är ändå lång.
Måste pressa alla vecken, Stryka allting på klädstrecken
Rubb, stubb
Vik korrekt och repetera Annars får vi inget mera krubb, krubb
Ett kontrakt skrevs på i hast Och nu får vi stå vårt kast
Skrubb, skrubb
Och håller ni inte med...
- ...se klausul 5. - Stycke 7A.
- Paragraf 22. - Punkt D.
Som lyder...
Skrubb, skrubb
Rumsbetjäning!
Jag sa ju att ni skulle läsa det finstilta.
Ett litet problem bara...
Ni kan inte läsa, eller hur?
- Jag har nästan enbart studerat choklad. - Jag förstår.
I övrigt har jag förlitat mig på snälla främlingar.
Och se var ni hamnade. Bland tjänstefolket.
Fast ni har en säng...
Ni hade en säng.
Och så skrivbord samt kombinerat handfat och toalett.
Vattnet har två temperaturer: Kallt...
...och kallare.
- Hur mycket är ni skyldig? - Tiotusen.
Lyckost! Jag är skyldig trettio.
Hur är det möjligt? De hittade ju dig i tvättnedkastet.
Det gjorde de. De tog hand om mig av ren godhet och tog betalt för förmånen.
Vilka monster.
Den girige klår den arme varje gång, herr Wonka. Det är väl så världen funkar.
Kom igen, Nudel. Det är bara ditt föräldralöshetssyndrom som talar.
- Mitt vad? - Föräldralöshetssyndrom.
Och vi ska inte äta slafs.
- Vad gör ni? - Jag gör choklad, förstås.
Hur föredrar du den? Mörk? Ljus? Nötig? Fullkomligt knasig?
Inte vet jag, jag har aldrig smakat nån.
- Du har aldrig... smakat choklad? - Nej.
Vad? Har du aldrig smakat choklad?
Som sagt.
Otroligt. Skandalöst.
Som tur är har jag ett urval av världens finaste ingredienser här i min resefabrik.
- Oj! - Var ska jag börja? Det är frågan.
Jag vet! Ljusglimtar.
De tillverkas av kondenserade åskmoln
och flytande solsken.
De får en att se strimman av hopp bortom förtvivlans skuggor.
Precis vad vi behöver, inte sant?
- Har ni alltid velat tillverka choklad? - Nej.
När jag var i din ålder ville jag bli trollkarl.
Mamma var kokerska.
Vi bodde vid floden, bara vi två
i en perfekt, egen liten värld.
Som jag minns det lade jag all min tid på
att hitta på nya trollkonster att imponera på mamma med.
Bravo!
Men den verkliga magin stod hon för.
Vi hade inte mycket pengar, men varje vecka kom hon hem med en kakaoböna.
När det blev min födelsedag hade vi tillräckligt för att göra en chokladkaka.
Men inte vilken choklad som helst, långt därifrån.
Det här måste vara världens bästa choklad.
Det vete tusan.
Den allra bästa kommer visst från ett ställe som heter Galleri Gourmet.
Deras kan inte vara bättre än din, mamma. Det är omöjligt.
Jag råkar faktiskt veta en liten hemlighet
som inte ens de högfärdsblåsorna känner till.
- Vadå? - Det ska jag berätta.
När du blir äldre. Sov nu.
- Vi borde åka dit, mamma. - Vart då?
Till Galleri Gourmet.
- Och öppna en butik? - Ja.
- Med vårt namn ovanför dörren och allt. - Vilken underbar dröm, älskling.
Är det bara det?
En dröm?
Gubben...
Varenda bra sak i världen har börjat med en dröm. Så håll du fast vid din.
Och den dag du delar din choklad med världen, tänker jag finnas bredvid dig.
- Lovar du? - Bättre upp.
Lillfingerlöfte.
Sov nu.
Så berätta, Willy. Vad var hemligheten?
Det fick jag aldrig veta. Kort efteråt blev hon sjuk.
Och innan jag visste ordet av var allt jag hade kvar hennes chokladkaka.
Det är därför jag är här, Nudel. För att få känna som jag gjorde då,
när jag åt choklad med henne.
Hur menar du?
Hon lovade att när jag delade min choklad med världen skulle hon finnas bredvid mig.
Det låter galet, men jag har hoppats att hon skulle hålla löftet.
Kanske till och med avslöja hemligheten.
Här. Smaka.
Jag önskar att du inte hade gjort så.
- Tycker du inte om den? - Jo, jag tycker om den, men...
Vad?
Nu blir varje dag utan choklad ännu svårare.
Så vad sägs om att få all choklad du kan äta varje dag i resten av ditt liv?
- En livstidsförbrukning? - En livstidsförbrukning.
- Vad måste jag då göra? - Inte mycket. Hjälp mig ut.
- Är du tokig? - Jag ser till att nån tar mitt skift.
Du smugglar ut mig i tvättkärran. Bara i några timmar. Ingen märker ens nåt.
- Varför vill du göra det? - För att sälja choklad!
- Vi delar vinsten, betalar av skulderna. - Fin idé, men det kommer inte att funka.
- Det gör det visst. Ät upp chokladen nu. - Du förstår inte.
Fru Skrubba är som en hök. Hon bevakar tvätteriets alla in- och utgångar, utom...
- Hm. - Vad är det?
- Nä, det var inget. - Okej...
- Hm. - Dubbel-hm! Det är inte "inget".
- Ljusglimten har gett dig en idé. - Hör på:
Hon tappade koncepterna en gång när en aristokrat kom hit.
Han frågade bara om vägen, men hon var på honom som ett plåster. Äckligt var det.
Perfekt, Nudel! Vi behöver bara hitta en aristokrat, så kan vi smyga ut.
Visst, men... var hittar vi en aristokrat?
- Hm. - Hm?
- Hm! - Dubbel-hm!
- Har du papper och penna? - Mm.
Jag har en idé.
Jag är här för att bikta mig.
Låter tjusigt, grabbar. Sjung på!
Förlåt mig, fader, för jag har syndat.
Jag har ätit 150 såna här sen jag senast biktade mig.
Frestelser är mycket svåra att motstå.
Skicka ner mig.
Vi ses!
God afton, polismästarn.
- Alla väntar. - Tackar.
God afton, mina herrar, jag tog med fakturan.
En chokladmakare förflyttad för det vanliga arvodet.
Som jag har längtat! Där är godsakerna.
Säg, polismästarn,
- skulle ni vilja tjäna ihop fler såna? - Jag är idel öra.
Vi tror att herr Wonka kan behöva lite mer än en enkel... förflyttning.
- Han är skicklig. - För skicklig.
Dessutom tar han bara en daler per chokladpralin
så att alla har råd med dem, till och med de...
Ni vet, de...
De fattiga?
Kära nån, jag kräktes visst lite i munnen.
Nämn inte den demografin i min närvaro, är ni snäll.
Han klarar inte av ordet "fattiga". Förlåt, Felix.
Vi vill att ni framför ett budskap till Wonka.
Cementerat med muskelstyrka.
Om han försöker sälja choklad här igen kan han råka ut för en liten... olycka.
I vilken han dör.
Jag förstod.
- Var inte övertydlig. - Vi måste vara på samma våglängd.
- Ingen är på din våglängd. - Vad betyder det? Eller jag vet. Eller?
Snälla ni!
Vad sägs, polismästarn? Är vi överens?
Hör på nu, jag är en lagens väktare.
Jag kan inte gå runt och spöa upp era konkurrenter. Jag är ledsen.
Nå, polismästarn.
Jag ser att ni har stark integritet.
Tack.
Men ställ er frågan...
BETALD MED CHOKLAD
Är ni sockersugen?
Jo, då
En hungrig liten sockergris?
Är ni sockersugen?
Som få
Det kan vi bota, lyckligtvis
Kom inte med samvets-tramset
Kalla det quid pro quo
Så, vad sägs om hundra stycken?
Nej, det kommer icke gå
Jag lovade frugan att dra ner på choklad.
Måste komma i form inför polisbalen, så...
Men tänk på sockersuget
Jo, då
Har haft det sen jag var ett barn
Det stygga sockersuget
Består
Och inget annat gör er glad
- Är ni rund om magen? Än sen? - Kom igen!
Vem vill se ner på tår?
Så, sjuhundra kartonger?
Snaska många gånger...
Åh!
Mina herrar, dags för stora säljstöten!
- Är ni sockersugen - som jag? - Hörni...
Vill ni bada i choklad?
Det vill jag nog, ja.
- Älskar ni att snaska, smaska? - O, ja.
Se, sånt har vi en himla massa, Massa, massa av
- Börjar frugan gnälla? -"Inte svälla!"
Då kan skräddarn Trolla bort det med textil
GÜRDELS ELASTABYXANS HEM
Spara era gåvor!
Artonhundra lådor?
Oj. Deal!
- Ring? - Här.
Röhr?
Garve?
- Nuffra? - Här.
- Wonka? - Blekare!
Det är stopp i toaletten igen!
Åh, det omisskännliga ljudet av kärlek.
Vadå?
- Har ni inte märkt det? - Vad?
- Hon är upp över öronen förälskad i er. - Fru Skrubba?
Betuttad! Fullt förståeligt, se bara på er.
Ståtliga karl!
Ni behöver bara snygga till er, skaffa nya kläder.
- Ta ett bad. - Ett bad?
Ni vet väl vad man säger?
Vad säger man?
- Hon blir visst rätt nöjd med vristen... - Ja?
...disträ utav ett knä,
- men vill ni se en glädjetår... - Säg!
...visa mer lår.
Blekare! Nu är det översvämning!
- In och jobba! - Det står upp till fotknölarna!
Latmask!
Blekare! Förbaskade, lata bondlurk...
- Vad har du där? - Ingenting.
- Gillar du holken, Nudel? - Okej...
- Jag hämtade tvätt hos professor Monokel. - Jaha?
- Han skriver en bok om Bayerns kungaätt. - Tråkigt!
- Överallt hänger teckningar på adelsmän. - Än sen?
Den här ser ganska bekant ut.
Jisses! Det ser precis ut som...
Herr Blekare.
Försöker du säga att Blekare är en bayersk aristokrat?
Japp.
Hämta min gin!
Först ska varje lakan blötas Här i tunnan och sen stötas
Skrubb, skrubb
Och sen är det dags att mangla Utan att i kläm själv hamna
Skrubb, skrubb
Nu, Fluffe, titta hit Av brallan ät en bit
Nånting är säkert på gång, Vi har ändrat på vår sång
Skrubb, skrubb
Jaså, det är dags att komma n...
Har du gjort nåt med håret?
Kanske. Kanske inte.
- Var har du fått tag på hängselbyxorna? - Hittegodset.
Hurså, passar de mig?
Ja... de är väl inte så dumma.
- Vad gör du ända där borta? - Värmer knäna.
Kom hit och ta ett glas gin, vet jag.
Du kan väl komma hit i stället... till allt det heta?
Herrejisses!
Låt mig presentera
en sprillans ny uppfinning, en tvättifikations-innovation.
Skrubb, skrubb
En fråga: Vad vill Fluffe göra hela dagarna? Jaga brevbärare.
Och vad måste jag göra, skrubb-kollegor?
Skrubb, skrubb
Men nu, med Willy Wonkas vilda och välbyggda voffomatiska Wonka-vandrare,
får Fluffe slita och jag kan smita.
Skrubb, skrubb
Jag smiter ut en sväng. Jag hinner tillbaka till uppropet.
Till dess tar Fluffe hand om mitt...
Skrubb, skrubb
Så berätta allt om Bayern.
- Var? - Ditt hemland.
Det är väldigt... bayerskt.
- Fritt fram! - Är det?
- Vi lyckades! Bra gjort, Nudel! - Otroligt att det funkade.
Vänta tills du får se all choklad jag har gjort. Säljer vi den så blir vi...
- Åh, nej. - Vad är det, Willy?
- Inte nu igen. - Var är chokladen?
Jag vet inte hur jag ska säga det här... men de har blivit stulna.
Stulna? Av vem då?
- Den lille orangefärgade mannen. - Vadå?
- Har jag inte berättat om honom? - Nej, det har du inte.
Min ärkefiende. Så här liten.
Han har stulit min choklad mitt i natten var och varannan vecka i tre, fyra år nu.
- Säger du det? - Ibland iakttar jag honom
i sfären mellan sömn och vakenhet, hans gröna hår glittrandes i månskenet.
- Gröna hår? - Nån dag ska jag fånga honom, och då...
Willy!
- Ska jag verkligen tro på det? - Absolut! Hur förklarar du det annars?
Inte vet jag. Att du somnar och drömmer om små gröna män...
- Orangefärgad. Grönt hår. - ...och sovandes smaskar i dig choklad!
Smaskar...? Det är ju mycket mer troligt.
Varför hoppades jag på det här? Dumma Ljusglimtar.
Hallå där! Min choklad är inte dum.
Om fru Skrubba hade sett oss skulle jag sitta i holken nu.
Förlåt, okej? Men vi kan göra mer choklad. Fast jag har slut på mjölk.
Det är lätt ordnat.
Mjölk!
A: Det där är stöld!
Och C: Willy Wonka använder inte komjölk.
För den här skapelsen behövs mjölk från en giraff.
Okej, visst. Det råkar finnas en i djurparken.
Bingala!
- Men A: Djurparken ligger inte ditåt. - Bra!
Och B: De kommer inte bara låta dig kliva in och mjölka den.
Därför, kära Nudel, var det tur
att den orangefärgade mannen inte fann den här.
- Vad är det här? - Från djurparksledningen.
Som tack för de år ni tjänstgjort här.
Det är bara ett år.
Och just därför är det bara en pralin.
- Tack så mycket. - Det var så lite. God kväll!
Bra gjort!
- Så vad är det för speciellt med den? - Den kallas Kalaskväll.
En chokladpralin som perfekt återskapar en kväll ute på stan.
- Ytterst, champagnetryffel. - Ljuvligt!
Innanför det vitt vin.
- Följt av rött... - Nu börjar vi snacka!
Där sätter sången och dansen igång.
Ja, klackarna i taket i kväll
När han når lagret av whiskeyfudge kommer känslorna.
Hon är den enda jag nånsin älskat!
- Möjligen gör han nåt obetänksamt. - Jag ringer henne, det kan aldrig skada.
Gunhild? Det är Bertil. Jag ville bara säga att jag alltid har älskat dig.
Jag älskar dig så... Vadå?
Bertil Blom. Vi var bänkkamrater på kemin. Lägg inte på!
Sist lite portvin från skåpgömmorna, och så...
Kom!
Kom då, Nudel!
- Varför flyger de inte härifrån? - Jag vet inte.
- De kanske inte har tänkt på det. - Du skojar?
Grejen med flamingor är att de behöver nån som visar vägen.
Giraff, giraff, giraff...
Aha, giraff!
Du måste lära dig läsa.
- Varför det? - Du blev nästan uppäten av en tiger.
"Nästan", ja.
Jag har ofta nästan blivit uppäten, och ingen fick i sig mer än en munsbit.
-"Giraff." - Okej, jag ska lära mig läsa.
God afton, fröken...
- Abigail. - Abigail!
Oj! Ta det lugnt. Jag tog med mig akaciamint.
Giraffer är tokiga i mina mintpastiller. De älskar dem mer än nåt annat.
Förutom att bli kliade under hakan. Titta.
- Vill du försöka, Nudel? - Jag?
Ja, varför inte?
Visst.
Jag tror att hon gillar dig.
Fröken Abigail, om min kollega här kliar er ordentligt
kan ni då avvara nån liter av er mjölk?
Så har du gjort sånt här förr?
En gång. I Afrika. Ett magnifikt djur.
- Var hon vild? - Vild? Hon var fullkomligt rasande.
- Du är så prillig, Willy. - Det har du rätt i Nudel-brudel.
-"Brudel"? - Det var visst inte så bra.
Ingenting rimmar på "Nudel". Hur fick du det namnet, förresten?
- Det gör detsamma. - Nej, säg.
Från den här.
Den är allt jag har från mina föräldrar.
"N" som i "Nudel". Eller "Nora" eller "Nina",
eller "Nollan".
- Kan du inte spåra ägaren? - Jag har försökt.
Som barn hoppades jag alltid att jag skulle hitta mina föräldrar.
NUDELS DRÖM
De skulle bo i ett vackert, gammalt hus fullt med böcker.
Mamma skulle stå och vänta på mig i dörröppningen
och hennes kram skulle kännas som om hon aldrig ville släppa taget.
Men sen insåg jag att det bara var en fånig dröm.
- Den låter inte fånig alls. - Inte?
Du har inte haft det lätt, Nudel, men allt kommer att bli bättre.
Jag låter dig inte ruttna i tvätteriet för alltid.
- Lovar du? - Bättre upp.
Lillfingerlöfte. Det är det heligaste löfte som finns.
Klia nu!
När som helst vaknar vakten upp-del, Nudel.
- Upp-del! - Det ordet finns inte ens.
Äsch... Jag ska fortsätta jobba på det.
För en kort stund
Känns inte livet så svårt
För en kort stund
Har jag glömt all smärta och gråt
Han gör natt till dag
Men vem vet bättre än jag?
Hjärtat såras så lätt
Även om det känns rätt för en kort stund
Bara en kort stund
Jag har det, Nudel! Hör här:
Nudel, Nudel, äppelstrudel
Vissa är andra, men du är du-del
Orm, flamingo, björn och pudel
Visst blir du glader av detta ljudel?
Nudel-di-hej, Nudel-di-hoj
Här har vi Nudel-di-dudel-di-skoj
Tack, Abigail!
För en kort stund har hela livet vänts rätt
Vissa är andra, men du är du-del
För en kort stund känns allting så svävande lätt
Visst blir du glader av detta ljudel?
- Livet kändes kallt - Nudel-di-hej, Nudel-di-hoj
- Men han förändrade allt - Här har vi Nudel-di-dudel-di-skoj
Polismästarn, den där typen ni ville tala med...
För en kort stund
Känns inte livet så svårt
Och för en kort stund
Har jag glömt all smärta och gråt
Herr Wonka! Ett ord mellan fyra ögon, om jag får be!
- Självfallet, polismästarn. - Konstapel Glad kan gå.
- Säkert? - Ja, det här mellan mig och herr Wonka.
Kila nu. Oroa dig inte, jag har snackat mig ur värre knipor. Vi ses vid kärran.
- Om det här gäller Abigail... - Jag har ett budskap, pysen.
Sälj ingen choklad i den här stan!
Uppfattat?
Inte riktigt, tyvärr.
Så du är uppnosig också, godisgubbe? Jag sa...
Sälj ingen choklad!
- Hörde du mig nu? - Jag fick vatten i öronen.
Oj. Ja, det... Okej, det låter rimligt.
Du, förlåt mig. Det här är inte likt mig.
- Ärligt talat vill jag inte göra så här. - Det vill inte jag heller att ni gör.
Men budskapet består:
Om du säljer choklad här igen blir det mer än en bula i huvudet.
Jag har ingen bula.
Vad är det med mig idag? En sekund bara.
Baron von Blekare, då!
Fru Skrubba, era ögon är som två harkluttar i ett par skålar vaniljsås.
Så munvig ni är!
Ses där nere. Geronimo!
Ah, herr Wonka! Så vänligt att ni tittar in.
- Jag kommer väl inte för sent? - Nej. På håret, men...
- Har Fluffe varit hjälpsam? - Produktiviteten har ökat med 30 procent.
- Vi tog ledigt på eftermiddagen. - Det är oviktigt.
- Ovikt. - Inte nu, Larry.
Det viktiga är: Var har ni varit?
Och varför luktar ni giraff?
Jag är skyldig er en förklaring. Sanningen är att jag är chokladmakare.
Och inte vilken choklad som helst, utan världens bästa.
Nudel smickrar mig. Men hon har rätt, den är utsökt.
Planen är att sälja choklad och betala fru Skrubba. Eller det var planen tills...
Låt mig gissa: Ni råkade springa på polismästarn?
- Hur visste ni det? - Jag var Sölstocks revisor. I en vecka.
Hans ordinarie bokhållare var sjuk
så jag kallades in från andra sidan landet som ersättare.
God kväll, herr Sölstock. Ni måste bara skriva på...
Uppdraget tycktes okomplicerat,
tills jag insåg att man hade dubbel uppsättning böcker.
En för myndigheterna och en som innehöll sanningen.
Sölstock, Kastvind och Nosfiken hade varit i maskopi i åratal.
En sorts chokladkartell, kan man säga.
De hade tunnat ut sin choklad och förvarat överskottet
i ett hemligt valv långt under katedralen.
Den vaktades dygnet runt av en korrupt präst
och 500 chokoholiserade munkar.
Det enda sättet att ta sig ner dit är via en hemlig hiss
och förbi nyckelfrun.
En underjordisk väktarinna som inte sett solens ljus på åratal.
God kväll.
Där finns tusentals liter choklad och kartellen använder den
för att muta, utpressa och förgöra sina konkurrenter.
Än sen att de var skolbarn? De stod i vägen.
Sätt ner foten nästa gång!
- Fröken Bon-Bon? - Ja, herr Sölstock?
Från och med nu ska liggaren förvaras i valvet.
Och herr Nuffra?
- Ja? - Ni är avskedad.
Jag förstår, min herre.
Jag är ledsen, herr Wonka
men ni är helt i deras våld.
Ni kan inte skaffa butik utan att sälja choklad
och ni kan inte sälja choklad utan en butik.
Hallå, Nudel? Nudel!
- Vad är det, Willy? - Se upp!
- Vad är det här? - Din lön.
En livstidförbrukning, minns du väl?
- Det behövdes inte. - Jo, självklart. Jag gav dig mitt ord.
Ja... Tack!
- Och jag har nåt till dig. - Till mig?
- Vad är det här, ett halvfullt glas? - Vänd på det.
- Ett halvtomt glas. - Det är ett "A". Din första bokstav.
- Jag ska lära dig att läsa. - Åh, Nudel...
Jag vill inte riskera att min kompanjon slukas av en tiger. Eller nästan slukas.
- Är vi fortfarande kompanjoner? - Visst, men hur kan vi sälja chokladen?
När polisen kommer måste du gå upp i rök.
- Som en trollkarl. - Just det!
På en scen finns det rep, taljor och falluckor. Sånt finns inte på gatan.
Jo, det finns det faktiskt. Över hela stan.
De kallas dagvattenbrunnar.
Jag kan visa er runt om jag får en del av kakan.
Om ni anställer gör jag vad som helst för att ta mig ut och försonas med min fru.
Jag är inte praktiskt lagd,
men jag kan låta som om jag är under vatten.
Behöver ni en kommunikationsansvarig, välj mig.
- Lottie? - Varför tittar ni på mig så där?
- Jag visste inte att hon kunde prata. - Är inte du mimare?
Nej, jag har jobbat som växeltelefonist. Då var jag en riktig pratkvarn.
Men sen jag kom hit... har jag inte haft så mycket att prata om.
Jag vill verkligen inte förstöra allt ert roliga
men om fru Skrubba avslöjar rymningsförsöket
blir det ett halvår i holken.
Tänk på det innan ni syltar in er i denna dåraktiga plan.
Den är inte dåraktig, Abakus. Willys choklad är otrolig.
Smaka själv!
Det var vänligt, Nudel,
men det gör detsamma hur god hans choklad än är.
När börjar vi?
Barbro, det jag försöker säga är: Vill du gifta dig med mig?
Jag vet inte, Kålle. Du är snäll, men jag vill ha nån som tar mig med storm.
Som drar med mig ut på mitt livs äventyr. Kan det vara du?
- Nej. - Ah.
Inte med min kroniskt dåliga självkänsla. Det är bäst att jag går.
- Men Kålle... - Ledsen att jag ödslade din tid, Barbro.
Taxi!
Vad önskas, monsieur ?
Åh, kyparn, har ni nåt som hjälper mot brustet hjärta?
Ingen taxi gör ett stopp För kvinnfolk är ni en flopp
Ni saknar tur, är genomsur Och inget ger er hopp
Så sant.
När andra ser på er Är luft vad vissa ser
Eller nåt klet som indiskret Hängt fast på skon ett helt kvarter
Har ni följt efter mig?
Men tappa inte tron, Min Giraffmjölksmacaron
Ger er en chans att få balans I denna situation
Farväl till evigt depp Ni slutar hänga läpp
Ta för er av de här, Ni har snart vuxit flera snäpp
Det finns god choklad
Det finns bra choklad
Bara Wonkas får er genast att bli kaxiga
Han jobbar inte här!
Varje tugga är en smakparad Kom och köp av Wonkas chokolad
- Kyss mig, jag är kär - O, ja!
Ni har aldrig smakat sånt här
Nej, vi har aldrig smakat sånt här
- Har du smakat ännu? - Nej
Åh, men stackars lilla dej
Ta för dig här och snart du är En Broadwayshowig tjej
- Allt bubblar inuti - Du skrattar och är fri
I stora drag allt i din dag Får koreografi
- Lätt obskyr, kal frisyr? - Som en bar karikatyr
Sluta gny, jag har en dyr men dryg Frisyr-styr-konfektyr
Den bakas med vanilj, ja Från en marknad i Manilla
Ät tre, men inte fler För annars blir ni en gorilla
- Det finns god choklad - Det finns bra choklad
Bara Wonkas Gör varenda mänska god och glad
Varje tugga är en smakparad Kom och köp...
Så, ställ er upp på rad! Muddra alla här
Har ni smakat choklad som den här?
Nej, aldrig choklad som den här
Varje tugga är en smakparad Kom och köp av Wonkas chokolad
Varje tugga är en smakparad Kom och köp choklad!
Det finns alfabet och analfabet
- Kan du säga vad det står här? - Med stor ovisshet
- Vi har vokal och vi har konsonant - En gång till, det låter likadant
Sluta vara tvär
Inget annat har sålt som det här
Det finns god choklad
Jag förstår.
Det finns bra choklad
Fullkomligt sant.
Bara Wonkas är en risk för våra företag
Låt mig förklara...
Om vi ej stoppar honom snart är det kört Choko-domedag
Allting slutar där
Men hörni! Ni har aldrig smakat sånt här
Nej, vi har aldrig smakat sånt här
Det finns god choklad Det finns bra choklad
Bara min kan resultera i en smekmånad
Vi har just gift oss här i dag Tack och lov för Wonkas chokolad
Livet blir som dessert
Ni har aldrig smakat sånt här
Nej, ni har aldrig smakat sånt här
Har ni smakat choklad som den här?
Nej, vi har aldrig smakat
Det finns ingen choklad som den här
Var är han? Vart tog han vägen?
Jaså, det är så du bär dig åt...
Konstapel Glad, jag vill ha en man vid varje dagvattenbrunn i stan.
Säkert? Bör vi inte fokusera på alla olösta mord?
Nej, nej, det här har högsta prioritet. Då så...
Nu behöver jag hjälp upp. Såja...
Jag har nog gått upp 70 kilo på sistone.
Nu har jag dig!
Vad i helsefyr? Släpp ut mig! Jag kräver att bli frisläppt!
- Otroligt, den kan prata! - Naturligtvis kan jag det.
Släpp ut mig nu, annars skriker jag. Släpp ut mig!
Inte förrän jag har tittat ordentligt.
- Oj! - God afton.
Så ni är den lille filuren som följt efter mig?
"Lille filuren"? Hur vågar ni?
Ni ska veta att min storlek är fullt respektabel för en oompa-loompier.
- En vad? - I Loompaland
anses jag faktiskt vara något av en bjässe. Jag kallas Långskånk.
Så var vänlig sluta stirra på mig som om jag vore nåt ni funnit i er näsduk.
Jag finner det obehagligt och rentav oförskämt.
- Förlåt. - Befria mig nu.
Ni har absolut ingen rätt att bara glasa in oskyldiga främlingar.
"Oskyldiga"? Vänta nu. Ni har stulit från mig i åratal.
- Det var ni som började. - Jag?
- Ni stal våra kakaobönor! - Vad snackar ni om?
- Menar ni att ni inte ens minns? - Minns vadå?
Dagen då ni...
- ...förstörde mitt liv. - Nej, det minns jag inte.
Tillåt mig då, unge man, att friska upp ert minne
med en sång så förödande svängig att den kanske aldrig lämnar ert sinne.
- Den tror jag inte att jag vill höra. - För sent. Jag har börjat dansa nu.
När vi väl har börjat kan vi inte sluta, förstår ni.
Oompa-loompa dumpeti-de
Jag har en tragisk visa till er
Oompa-loompa dumpeti-dej
Om ni är smart så lyssna på mej
Vårt Loompaland Det är grönt, må ni tro
Men det är svårt att få bönan att gro
Jag skulle vakta det lilla som fanns
Då stal ni allt, ni tog er chans
- Varför sa ni inget? - Jag kan ha slumrat till.
Oompa-loompa dumpeti-da
Efter det där förvisades jag
Ensam, utstött, fråntagen allt
Tills min skuld betalats tusenfalt
Tusenfalt! Ni skojar?
Jag upprepar...
Tusenfalt
Oj!
Herr Loompa, om ni anser att det är ett rimligt straff för att ta tre bönor...
- Fyra bönor. - Fyra bönor,
så kan vi säkert komma överens, men jag kan inte ge er hela mitt lager.
Folk räknar med mig.
Nåväl. Vi kan säga så här:
Släpp ut mig, så diskuterar vi saken, som gentlemän.
Kör till.
Tack! Vill ni nu vara så vänlig och räcka mig den där miniatyrstekpannan?
- Den här? - Nej, den något tyngre.
Visst.
Tack! Oj, det var en bastant rackare.
Kom nu närmare.
Seså, närmare... Var inte blyg.
Sådärja.
Oompa-loompier förhandlar inte. Adjö, min herre!
- Men det är min sista burk! - Jag sa "adjö".
- Kom han tillbaka? - Ja, men jag hade gillrat en fälla.
- Och han klev rätt i den. - Var är han nu, då?
Jo, vi bråkade. Och han vann. Slog mig med en stekpanna och smet ut genom fönstret.
Självklart gjorde han det.
- Tror du mig inte? - Ärligt talat? Nej.
- Nej. - Nej.
- Definitivt inte.
Men... nu råkar det vara så att vi inte behöver sälja choklad i dag.
- Varför inte? - Du vet butiken som du har drömt om...
Jag vet vad ni tänker. Butiken kan behöva en liten uppfräschning.
Det är som om nån lämnade vattnet på för tjugo år sen och taket rasade in.
Och taket ovanför det, och ovanför det.
Men det betyder att vi har råd med den. I en vecka, åtminstone.
Och vi blir äntligen legitima. Då finns ingen ursäkt för polisen att besvära oss.
Så vad säger du, Willy? Tycker du om stället?
Om jag tycker om det?
Det är allt jag har drömt om.
Nej, stryk det. Bättre än vad jag har drömt om.
Titta bara! Visst är det fallfärdigt, men vilken potential, vilken stomme!
Tro mig, det här blir världens bästa chokladbutik!
Snart är det slut på skrubbandet.
Vi kommer att bli fria. Fria som flamingor!
De är sex stycken, inklusive lillflickan som tycks vara hjärnan bakom allt.
Deras bas är ett tvätteri som heter Skrubba och Blekares.
- Skrubbas? - Det stämmer.
- Känner ni till det? - Ja, det gör jag faktiskt.
De har hyrt en butik och är lagligen oantastliga
men illegalt sett gör jag gärna vad ni än vill.
- En liten olycka? - I vilken de dör?
- Lätt fixat. Men det kostar mer choklad. - Det går bra.
Jag skulle även uppskatta ett förskott. För de förra kartongerna...är slut.
- Allihop? - Jag har ätit omslagspapper i tre dagar.
Man tror att de ska ge samma rus... Icke!
Varsågod, polischefen. Det finns mycket mer av den varan.
Ligg lågt för tillfället. Vi slår en signal när tiden är inne.
- Vad är det, Artur? - Flickan.
Du tror väl ändå inte att det kan vara hon?
Jo.
Du försäkrade oss att hon inte skulle bli ett problem.
- Han har rätt. Det gjorde du. - Det blir hon inte.
Och inte heller Wonka. Det ska jag se till. Personligen.
Vem är det? Vad vill ni?
Åh, herr Sölstock!
Ett ögonblick.
- God afton! - God afton.
Vem är det, Puffa-Fluffa?
Jisses! Herr Sölstock.
- Vad förskaffar oss den äran? - Ni har en gäst. En herr Wonka.
Han har smugit ut och sålt choklad med hjälp av er tjänsteflicka.
- Den lilla snorungen! - Precis.
Jag undrar om ni vill hjälpa mig att sätta stopp för deras... förehavanden?
Nu är det dags, mamma.
Mina damer och herrar, var hälsade allesammans
och välkomna till Wonkas!
Makalösheter står på menyn, både bokstavligen och metaforiskt.
Vadå, där inne?
Lita på mig.
Räkna och slut ögonen
Önska tyst och nu
Öppna dem
En butik som ingen annan
Ingen känsla är densamma
Träd och buskar, allt choklad
Även bin och blommorna
Goda minnen
Som en pojke fått
Innan de hann smälta bort
En helt egen värld
En plats du kan fly till
En helt egen värld
Och där är du fri
Vart än kosan bär
När än du blir rådvill
Då finns den här
Det här är din värld
Här är det barn som du en gång var
Här ser du ungen som alltid sökt svar
Här är de under som i oss brann
Då när magin var helt sann
En helt egen värld
Kom hit när du tvekar
Känner besvär
Av osäkra val
En spännande sfär
Med äventyrslekar
Låt oss vandra bland moln
Ta en näve, ja du får
Moln är sockervadd som flyger
Fäll upp era paraplyer
Nu kommer regnet av choklad
Karameller och fruktmarmelad
Godissnören för en hel familj
Uti alla regnbågsfärger
Och så några till
En helt egen värld
En plats vi kan fly till
En helt egen värld
Och där är man fri
Vart än kosan bär
När än man blir rådvill
Då finns den här
Det här är vår värld
Då ska vi se. Svampar, päron, blandade blommor. Det blir 89 daler.
Det dubbla hade varit ett fynd.
Tack, min herre. Hur vill ni göra med växeln, spenderbar eller ätbar?
Ätbar, tack.
Mycket nöje!
Och glöm inte att äta upp korgen.
- Han gav oss just 100 daler, Abakus. - Jag vet, Nudel!
- Vem står på tur? - Jag!
- Herr Wonka? - Ja.
Vad är det som händer här?
Jösses! Men det är ju omöjligt.
Om inte...
- Snömanssvett? -"Snömanssvett"?
Världens starkaste hårdekokt. Men den har jag inte använt...
Mina damer och herrar, hör upp!
Det har uppstått ett tillverkningsfel. Ät inte blommorna!
- Varför inte? - Vad är det för fel på dem?
Vad är det med svampen? Min dotter tog en tugga. Se på henne!
Det är väl inget fel på chokladmjölken?
Jag beklagar och kan inte förklara det... men chokladen tycks ha blivit förgiftad!
- Förgiftad? - Förgiftad?
- Han har förgiftat mitt barn! - Inte jag.
- Jag vill ha mina pengar. - Jag vill ha kompensation.
Jag vill hämnas!
Nej, snälla ni!
Här får du för mustaschen på min dotter.
Hjälp, jag måste ut härifrån!
Och det, tror jag bestämt
var slutet för Wonkas chokladbutik.
Jag förstår inte...
Vad...
- Vad hände? - Det är väl uppenbart? Chokladkartellen.
Det gör inget, Willy. Vi kan bygga upp allt igen. Börja om.
Det är ingen idé, Nudel. Det fungerade inte.
- Vad menar du? - Hon lovade att hon skulle vara här.
Det var hon inte.
- Du trodde väl inte på riktigt att...? - Jo.
- Fåniga dröm. - Säg inte så, Willy. Du får aldrig...
Kom, Nudel. Jag tror att herr Wonka behöver få vara ifred.
Varenda bra sak i världen har börjat med en dröm.
Så håll du fast vid din.
Och den dag du delar din choklad med världen
tänker jag finnas bredvid dig.
Det var hemskt tråkigt, det som hände här.
- Jag förmodar att ni låg bakom. - Vi? Nej. Inte personligen, i alla fall.
Kanhända uppmuntrade vi fru Skrubba att "förbättra" era skapelser.
- Hon förgiftade dem mot betalning. - Tack, Gerald.
Ingen orsak.
Varför kom ni hit? För att gotta er?
Nej, herr Wonka, sånt ödslar jag inte tid på.
Vi har ett erbjudande till er.
Det här är exakt den summa som ni är skyldig fru Skrubba.
Det här är för siffernissen.
Rörmokarn. Telefonisten.
Den så kallade lustigkurren.
Och det här...
...är för flickan.
Vi lade på lite extra åt henne så att hon kan skaffa bostad, kläder, leksaker...
...böcker.
Just det, herr Wonka.
Ni kan förändra livet för henne. Förändra livet för dem allihop.
- Och vad behöver jag göra då? - Lämna stan. Och...
...aldrig mer tillverka choklad.
Ett skepp avgår vid midnatt.
För deras skull, liksom för er egen, hoppas jag att ni då finns med ombord.
Ledsen, Nudel
Jag var visst för fånig ändå
Ledsen, Nudel
Jag hoppas du en dag förstår
- Checkar ni ut nu? - Ja.
Allt jag ville ha
Var känslan av hur det var
När jag var ett barn
Ledsen, Nudel
Herr Wonka!
Er biljett. En enkel. Till Nordpolen.
- I andraklassavdelningen. - Det är som tredje klass,
fast med mer benutrymme och en påse jordnötter.
Är det värt pengarna? Jag vet inte, men grabbarna...
Det räcker så.
Adjö...herr Wonka.
Tack.
ANDRA KLASS
Oompa-loompa dumpeti-pass
Jag färdas aldrig i andra klass
Första klass är alltid mer rätt
Gör på oompa-loompa dumpeti-sätt
Kul att se er.
Jag släpper dig inte ur sikte, Willy Wonka.
Inte förrän din skuld är betald. Men jag har ett glädjebud.
- Vadå? - Jag har räknat lite.
En burk till så är vi kvitt.
Eller, om du föredrar det, kan jag godta en halv burk av de lustiga Svävpralinerna.
Tyvärr, jag tillverkar inte choklad längre.
Du går väl inte med på det löjliga avtalet?
Jag måste, för Nudels skull.
Jag lovade henne ett bättre liv. Med ett lillfingerlöfte.
Du borde trotsa översittarna. Ge dem en redig fajt.
Det hade en oompa-loompier gjort.
Men vill du bara sitta där och tycka synd om dig själv, så lutar jag mig tillbaka.
God natt, min herre.
Hm.
Vad är det?
- Ingenting. - Nåt är det, för du sa "hm".
Förlåt. Glöm det.
Nåväl.
Hm!
Nu igen. Säg vad det är,
annars petar jag dig hårt med en cocktailpinne.
Titta! Sölstock skakade min hand och ringen lämnade ett avtryck.
Det är ett "A", omgärdat av "S".
Än sen? Han heter Artur Sölstock. Det är väl en släktring.
- Ja, men Nudel har en likadan. - Nudel?
Varför skulle föräldralösa Nudel ha Sölstocks släktring?
- Jag kommer bara på en anledning. - Vilken då?
- Har jag rätt, svävar Nudel i fara. - Ut med språket nu.
- Ge mig din uggleklutt av visdom. - Inte nu, jag måste tillbaka. Kapten!
Wonka, kom tillbaka! Jag kräver en förklaring!
Kapten?
Å andra sidan kan förklaringen vänta.
Adjö!
Såja, mina herrar. En död chokladmakare, som beställt.
- Fröken Bon-Bon? - Ja, herr Sölstock?
Ge polismästarn hans choklad.
Milda makter.
En sån massa dystergökar jag ser denna morgon.
Nästan som om ni hade hittat på en lömsk plan
för att slingra er ur kontrakten
som sen gick fullkomligt åt pipsvängen.
Men jag har en god nyhet. Inte för att ni förtjänar den.
Er vän herr Wonka ingick ett avtal med herr Sölstock.
Vadå?
Han gav upp på sin dröm för att betala era skulder.
- Herr Nuffra! - Här.
BETALT
Ni kan gå.
Stick, bokmal!
Ring! Pys iväg.
- Röhr! - Mig behöver du inte tjata på.
- Garve! - Ni har varit en hemsk publik. God kväll!
- Du var heller ingen vidare komiker. - Jag vet.
- Du, Larry, kör på. Du har nåt speciellt! - Du skrämmer mig.
Och slutligen: Nudel.
Största bunten av alla.
Men den ska inte betala din räkning.
Den är till för att du ska stanna här.
Vad menar du?
Min vän herr Sölstock
anser inte att rackarungar som du bör få springa fritt och förpesta luften.
Så han gav mig de här pengarna
för att behålla dig nere i tvätteriet för gott. Det ställer jag så gärna upp på.
- Jag hatar dig! - Hallå där...
Titta på henne, baron von Blekare!
Baron von Blekare? Du tror väl inte fortfarande att han är baron?
- Va? - Vi hittade på det, din dumma hagga!
Hon ljuger!
Nu du, din vidriga lilla snorunge!
Nu blir det holken för dig, flicka lilla.
Och du! Ta av dig hängselbyxorna, din... din bonnlurk!
Men Puffa-Fluffa... jag äwskar dig!
Hej, Nudel.
- Willy! Jag trodde att du stack. - Det gjorde jag.
Sölstock lovade att ge dig ett bättre liv, men det höll han ju knappast.
Så jag kom tillbaka. Det gjorde vi alla.
- Hejsan, Nudel! - Tittut!
- Han vill låsa in mig för alltid. - Jag kan tänka mig det.
- Varför? Vad har han emot mig? - Jag vet inte riktigt.
Jag vet bara att du inte är säker förrän Sölstock sitter bakom lås och bom.
Och exakt hur ska det gå till?
- Bokförde kartellen sina onda gärningar? - Ja, i den gröna liggaren.
Med den kan vi bevisa att de förgiftade vår choklad.
Skrubba och Blekare åker i finkan och vi blir fria.
Ja, men jag vill påminna dig om att de förvarar den i ett valv.
- Som vaktas av en korrupt präst. - Och 500 chokoholist-munkar.
Så sant. Men jag tog en lång, kall simtur i morse.
Kallvatten stimulerar nervbanorna i hjärnan.
Och efter en halvmil kom jag på hur en smart, föräldralös flicka
en revisor, en rörmokare, en telefonist och en man som kan tala under vatten
kan kombinera de talangerna och genomföra århundradets kupp.
Men även om vi lägger vantarna på liggaren
kommer kartellen att muta sig ur allt. Det är så de jobbar.
Den girige klår den arme, Willy. Det är så världen fungerar.
Du har rätt, Nudel. Det är därför vi måste göra en sak till.
- Vad? - Förändra världen.
Var börjar vi?
Ursäkta? Kan ni avvara en bit choklad till ett svältande barn?
Jag är ledsen, mitt barn, jag har ingen choklad på mig.
Ta då några mintpastiller.
Ja!
"Till Bertil Blom, veckans anställda." Så snällt...
GRIND
Är allt bra där bak?
Toppen! Eller hur, Abigail?
Hon bör nog ducka.
- Hon bör vad? - Ducka!
- God morgon, bröder! - God morgon, fader!
Som ni alla vet är det baron von Schmeichelhammers begravning i idag.
Och hans änka är... lite av den religiösa typen.
Så jag vill inte se nåt chokladsnaskande under ceremonin.
Ja, fader.
Vi vet alla att vi en dag ska dömas för våra synder.
Men den dagen är inte i dag.
Amen.
Såja... Snäll giraff.
Spring! Ut, allihop!
Giraff
Rädda era skinn!
Det är en giraff
Domedagen är kommen!
I sin mest oväntade skepnad! Skynda er härifrån!
Ja, det är en giraff, giraff, giraff
Vad gjorde jag för att förtjäna detta? Det vet du, Julius.
Du sålde din själ för 30 chokladpraliner.
Hallå, det är växeln. Vart vill ni ringa?
Till djurparken. Det är en nödsituation.
Jag kopplar er till Förrymda djur nu.
Hallå? Djurparken här.
Håll tyst nu, djur! Du också, bläckfisken!
- Det är en giraff. - Vad? Ja, jag tror att vi förlagt en sån.
- Kan ni komma och hämta den? - Jaja, jag ser till att nån kommer.
Åh, förlåt mig!
Jag har syndat! Jag är en vek och ond chokoholist!
God morgon! Välkomna till Sankt Benediktuskyrkan.
Jag beklagar sorgen, baronessan.
Vi har just nu några små tekniska problem...
...så ni kan väl släppa ner den framlidne baronen nån minut?
Ah, kavalleriet.
Är ni prällen som ringde om en giraff?
Kusten är klar!
"Tack för allt ert hårda arbete. Fader Julius och Chokladkartellen."
Så snällt!
Så där ja, fader. En giraff.
- Fantastiskt. - Gå undan, är ni snälla. Gå undan!
Är jag sockersugen? Jo då
Oj! Hon kan då verkligen dansa.
Jag hade lyckan, men jag lät honom gå.
Jag ringer honom! Nej, det kan jag inte. Jo, nu ringer jag honom.
Hallå?
Bertil? Det är Gunhild. Du hade rätt.
Vad var oddsen?
Kemilektionstiden var den lyckligaste i mitt liv.
Häftigt!
Ledsen, herrn, skaldjursbilen tappade lasten. Flamingorna tar över nuförtiden.
Skynda på, är du snäll.
Stortorget stängdes av i morse efter en bisarr händelse i katedralen
och begravningen av celebre filantropen baron von Schmeichelhammer försenades.
Ursäkta, jag måste ta det.
- Predikstolen här. - Fader?
- Är allt som det ska? - Absolut, herr Sölstock.
Allt är toppelitoppen. Åtminstone nu.
- Vad menar ni? - Det var en giraff här, men nu är allt
som det ska igen.
Hallå?
Åt helsike med flamingorna, Donovan. Gasen i botten!
Idiot!
- Nå? - Ingenting.
- Fortsätt leta. - Den är inte här.
- Abakus sa att den var det. - Han har varit i tvätteriet i fyra år.
Han kanske blev tokig av allt skrubbande, för här finns bara en massa dum choklad!
BOKFÖRING
Titta, Willy!
Vi klarade det, Nudel. Nu har vi dem.
Styggt, styggt, herr Wonka.
Ni har orsakat oss en hel del besvär, ni och ert gatubarn.
Men hon är inte bara ett gatubarn. Eller hur, herr Sölstock?
Ni är släkt.
Vadå? Vad pratar du om, Willy?
Ringen som dina föräldrar gav dig...
Herr Sölstock har en likadan. Inte sant, herr Sölstock?
Ja, det har jag faktiskt.
Den där tillhörde min bror Zebedee.
- Var han min pappa? - En hopplös romantiker var vad han var!
Han förälskade sig i en simpel bokmal och dog innan de kunde gifta sig.
Och jag blev ensam arvtagare till familjens förmögenhet.
Det trodde jag åtminstone.
Men nio månader senare knackade din mor på dörren
och bönföll mig om att skaffa en läkare åt hennes sjuka lilla spädbarn.
Jag lovade att hjälpa till.
- Men det gjorde ni inte. Eller hur? - O, nej.
- Ni släppte ner mig i ett tvättnedkast. - Ajöss, lilla gumman.
Fru Skrubba fann mig.
Hon såg ringen, trodde att det var ett "N" och kallade mig Nudel.
Men det var det inte. Det var ett "Z", som i Zebedee.
Precis. När din mor kom tillbaka sa jag att du var död.
Hon blev förkrossad, men fick en handfull mynt
och jag lät eskortera henne från min egendom.
Vad hette hon?
- Hur sa? - Min mamma. Vad hette hon?
Låt mig se...
Nej, det kan jag inte dra mig till minnes.
Jag är ledsen, men du måste förstå att hon var mycket fattig.
Förlåt, Felix.
Hon hette Dorotea. "Dorotea Berg" står det här.
Dorotea?
Där ser man. Du har visst lärt mig att läsa, trots allt.
Ack, så rörande. Men tillbaka till affärerna!
Den tar vi, tack.
Hur mycket choklad finns i din fabrik, Kastvind?
- Omkring 300 000 liter. - Och Nosfiken?
- 250 000? - Och jag har 550 000.
- Det borde räcka. - Till vad?
Chokladdöden.
Rör på påkarna.
Mina herrar?
Med tanke på omständigheten, vill ni göra en god gärning å mina vägnar?
- En vad? - Det är bara meningslös osjälviskhet...
Naturligtvis, herr Wonka. Vad vill ni att vi ska göra?
Skulle ni kunna ge den här till nån?
- Bara om ni råkar stöta på honom. - Vem då?
En liten orangefärgad man.
En tvärhand hög och med knallgrönt hår.
Jag är skyldig honom en burk choklad
och de här kan nog vara de bästa jag gjort.
I så fall ska jag personligen se till att han får dem.
Farväl, herr Wonka.
Och gatubarnet.
Willy...
- Vad ska vi ta oss till, Willy? - Jag vet inte. Men jag kommer på nåt.
Den bästa choklad han gjort...
- Jag vet! - Har du kommit på nåt?
Japp. Om vi prompt ska drunkna i choklad,
vilket det ser ut som att vi ska, då ska det vara i Wonkas choklad.
Vi ska inte drunkna. Jag ser ljus!
Vi flyter upp med chokladen, bankar på rutan och hoppas att nån hör oss.
Det är en mycket bättre idé.
Mina herrar, det var nära ögat i morse
och nu undrar jag om vi bör omvärdera vårt arrangemang eller...
...eller bara låta allt vara som det är.
Fader...
Wonka må ha varit spritt språngande, men han visste hur man gör choklad.
- Borde vi ha sparat åt den lille mannen? - Säg att du skojar.
Ja, det gör jag. Men varför gör jag det?
Därför att den lille orangefärgade mannen inte finns, din stolle!
- Hjälp! - Hjälp!
- Kan nån hjälpa oss? - Snälla, hjälp!
- Hjälp! - Titta, det kommer nån!
Vi är räddade!
- Jag är ledsen, Nudel. - Var inte det.
Du hittade min familj. En mamma som älskade mig.
Det är allt jag nånsin har velat ha.
Ta ett djupt andetag.
Utsökt! Men bli inte så uppjagad.
Det är bara lite choklad.
Rättelse: Det var faktiskt min choklad.
Ni har begått ett allvarligt misstag, mina herrar.
Stjäl man från en oompa-loompier, tar vi det tillbaka tusenfalt.
NÖDUTSLÄPP
- Vad är det som händer, Willy? - Allt släpps ut.
Vi har blivit räddade!
- Av vem då? - Jag vet inte.
Av den lille orangefärgade mannen! Titta!
Där är han!
Tack, lille orangefärgade man! Tack!
Mina herrar. Tack och lov att ni är oskadda. Jag kom så fort jag kunde.
- Bilen har krympt. - Visst.
Och var inte orolig, allt är under kontroll.
Ett par tjuvar bröt sig in, men de råkade tyvärr ut för en liten... olycka.
I vilken de dog.
Träffsäkert, Gerald.
Var inte så säkra på det!
- Vill konstapeln titta i den här? - Wonka!
Den innehåller alla de där herrarnas olagliga utbetalningar. Tusentals.
- Lyssna inte på henne, Glad. Hon ljuger. - Ja, naturligtvis.
Det gör hon inte alls. Hon har fullkomligt rätt. Det är otroligt!
Jaså? Då är det ett fall för polismästarn.
Jag tar hand om den där, Glad, så slipper ni pappersarbetet.
Det går tyvärr inte.
- Varför inte? - Därför att ert namn står här.
- Vadå? - Många gånger.
- Mina herrar, jag måste gripa er. - Spring!
Ta det lugnt. Bara en sekund...
Vad är det som händer? Varför flyger vi?
Ni åt väl inte av chokladen, Sölstock?
- Hurså? - Det var Svävpraliner.
- Med fördröjd effekt, men extra starka. - Ni tror att ni är så smart.
Men under våra fötter finns choklad för miljarder.
Vi skaffar de bästa advokaterna, mutar domaren och riggar juryn.
Vi klarar oss fint.
Om jag ändå hade tänkt på det.
Nudel!
- Vad är det här? - Vår choklad!
- All vår choklad! - Vi är ruinerade!
Var inte oroliga, ni landar så småningom!
Förmodligen. Tror jag.
Men till dess... Mina damer och herrar!
Willy Wonka med vänner
bjuder er alla att smaka på vår choklad!
Gunhild?
Bertil!
Sa jag inte att vi skulle klara det, Abakus?
- Räck fram glaset. - Tack!
Varsågod.
Hemligheten är att det inte är chokladen som är viktig...
Det är människorna du delar den med. Mamma
Tack!
Tackar!
Så hur känns det, Willy?
Är den lika god som du minns den?
Definitivt.
Jag önskar att den aldrig tog slut.
Det har visst blivit dags.
För vad?
Vet du hur många i stan som heter D. Berg?
106 stycken.
Som tur är har du en telefonistvän
som satt hela eftermiddagen och ringde runt.
Och vet du vad?
Vi hittade henne.
- Har ni hittat mamma? - Hon jobbar på biblioteket.
Och det är där hon bor.
Kom, Nudel.
Kom och se
Ja, följ med
Till en värld
Av rena fantasier
Känn och rör
Det som förr
Blott var dina fantasier
Jag förstår
Det är svårt
När man levt igenom tragedier
Själar hör just därför
Harmonier
Vill du se på ditt paradis
Titta bara, det är färdigt
Någon att få hålla kär
Det är allt som behövs
Så enkelt är det
Mamma!
En god gärning i en mörk värld.
Jag undrade om jag skulle få se dig igen.
Jag försvinner inte förrän du har betalat din skuld.
Jag vet att du försökte. Loompalagen är tydlig här:
Fram till dess att chokladen fysiskt befinner sig i min hand...
- Tack. - Tack själv, för att du räddade mitt liv.
Då är väl våra affärer avslutade. Jag ska nu återvända till mitt älskade Loompaland.
Där kakaoskörden är beklämmande liten och mina vänner ser ner på mig.
Vadå? Kallar de dig inte Långskånk?
Ärligt talat är jag en centimeter kortare än genomsnittet.
De kallar mig Kortbrallan.
Inte mycket att göra åt. Adjö, min herre.
- Tråkigt att du måste gå. - Jag sa "adjö".
- Jag behöver mer än en chokladbutik. - Det tror jag säkert.
- Jag behöver en fabrik. - Lycka till med det!
- Och nån som sköter provsmakningen där. - Provsmakningen?
Kom och se
Kör till.
Ja, följ med
Vart?
Till en värld av rena fantasier
Det är en ruin.
Titta nu
Här ser du in i dina fantasier
Jag tvivlar.
Med magi reser vi
I den värld Som mina drömmar smider
Allt vi ser
Skapar fler bryderier
Nog är det märkligt alltid.
Vill du se på ditt paradis
Titta dig omkring, beskåda
Inga drömmar är för svåra
Vill du ändra världen? Bara våga
Inte illa.
Inget i detta liv
Mäter sig med rena fantasier
Denna värld gör dig fri
Om det är vad
Du vill bli
Oompa-loompa dumpeti-tut
Jag har ett litet bonusavslut
Sitt nu ner igen och ta in
Din sista oompa-loompa-pralin
Abakus for dit han kom ifrån
Röhr likaså, Ring till sin telefon
Larrys succé, ja den kom med ett brak
En kväll satt exfrun på hans hak
Log och tog honom tillbaks
Oompa-loompa dumpeti-dej
Men hur gick det för Skrubba och Blekare, säg?
Bara vänta, snart är det dags
Jag ska oompa-loompa-visa er strax
Oj. Vad är det för fel på den här infernaliska manicken?
Jag visar er strax
Så. Mycket bättre.
Skor. Ansiktslyft. Näsoperation. Ibiza.
Stort hus på landet. Spetsunderkläder.
Kartellen har åkt dit!
Vi har ju inte gjort nåt. Förutom att förgifta all choklad.
Polis! Öppna!
Fort, drick upp bevisen!
- Ett ögonblick, konstapeln! - Polis!
- Jag är på dass, konstapeln! - Öppna!
Ett tork till, sen är jag klar! Nej, nu kommer det mer...
Klara?
Oj!
- Hur kan vi stå till tjänst? - Följ med mig.
- Vi har inte gjort nåt. - Ni ska skaka galler länge.
- En sista puss, min baron? - Åh, Puffa-Fluffa.
Undertexter: Annika Yberg